Co si myslíš o teplích náccích? -Nechápu nácky,
ještě k tomu teplé nácky.
Já mám sice holou hlavu, ale nesouvisí to s politikou.
Nácek je nácek proto je odporný.
Boty mě vzrušují, ty bílé tkaničky, barevný kontrast...
Myslím si, že černá a bílá jsou extrémně vzrušující.
Ale kvůli jejich mentalitě, toho nemůžu být součástí.
Kdyby žili v časech, které obdivují, byli by vzhlazeni.
Dneska, to je totálně perverzní!
Ve jménu organizačního výboru, Vás vítám na této manifestaci,
kterou pořádá NPD a Svobodný nacionální odpor.
(Chlapi, hrdinové a teplí náckové)
Já jsem André. A momentálně žiji v Berlíně.
Původně jsem z Lipska a žil jsem ještě v Drážďaněch a Potsdamu.
Jsem klasický "Oi" skinhead, který má kořeny v tradiční skinhead scéně.
Definuji to jako kulturu.
Je to kultura mužnosti co má co dočinění se ctí.
Pro mě znamená potenciál násilí v tom mít odvahu obhájit sám sebe.
Když se dostanu do situace, kde musím bránit sebe nebo někoho jinýho,
bojovník ve mně se dostane ven.
Když se mě někdo z gay scény zeptá, řeknu, že jsem pravičák.
Když se mě zeptá někdo z pravicové scény, řeknu, že jsem gay.
Ale hodně zůstane utajeno.
Dokonce i v NPD [ultrapravicová Německá Demokratická strana]
znám několik gayů nebo bisexuálů, někteří mají stálé vztahy.
Nazývám je teploušskou spodinou hnutí a existuje jich mnoho.
Jsou tu lidé...
Pokud jde o NPD, vím o chlápkovi,
kterej musel odejít, když viděl členskou kartu někoho z NPD.
Někdo takový, kdo by se mohl přidat ke straně
kvůli svému fetiši, ne z politického přesvědčení.
Byl jsem docela dobře známej v Německu kvůli svým politickým eskapádám.
Teď pracuju v reklamě a v oblasti přímého marketingu.
Můžu tady nechat nějaké letáky pro uzavřenou společnost dnes večer?
V podstatě, je to gay party,
ale komu padnou šaty velikosti S/M... Výjimky se do toho vlezou.
Byl Hitler perfektní? -Ve srovnání s jakoukoliv jinou
lidskou bytostí na světě, byl nejdokonalejší osobou.
Nevzbudil jsem se jednoho dne, řekněme 3. ledna, 1984, a neřekl si, "Odteď budu homosexuál."
Spíš emoce, které se ve mně vyvinuly, vznikaly sexuální pocity a touhy
které byly zcela v rozporu s mojí politickou pozicí.
Podle této politické pozice, na rovinu,
gayové, Židé, Romové etc. Byli všichni na jedné hromadě,
a všichni byli špatní.
Vzal jsem si čas na to, abych si uvědomil, kdo vlastně jsem.
Vždycky jsi hrál na schovávanou.
V novinách jste považovaný za nejdnoho
z nejdůležitějších neonacistů, a zdálo se, že vám to nevadí.
V té době, jsem si rád pohrával s médii.
Bylo zábavné a vzrušující být jakýmisi mini hvězdami.
Podcenil jsem moc médií a fotek
a značně nadhodnotil svoje schopnosti v jednání s médii.
Jsem Alexander Schlesinger. Bydlím v Berlíně, dříve jsem bydlel v Drážďanech a Kolíně.
Narodil jsem se a vyrostl ve východním Německu. Teď hledám práci tady v Berlíně.
Jeden kluk-gay mi říkal o telefonní lince, která podporuje násilí na gayích.
Lidé, kteří zde pracují mají velké etické problémy
protože to jsou mladí Turkové a Maročané a takoví, kteří mlátí gaye.
Kupodivu, takzvaní pravicoví skinheads málokdy napadnou gaye.
Samozřejmě, může se stát cokoliv, pokud to jsou extrémisté,
ale obecně se tito liberální gayové musí vyrovnat s fakty, která nejsou
uzpůsobena jejich pohledu na svět. To je realita.
Sedni si, sakra!
Myslím si, že mnoho gayů je pro laxnější imigrační zákony,
aby nemuseli cestovat za šukáním cizinců.
Je to trochu vulgární, ale nejlíp řečeno, jak to jde.
Zeptám se teď spíše křesťanskou otázku:
Litujete toho, co jste udělal? Koneckonců, dostalo Vás to do vězení.
Ne, nelituji ničeho
protože do dneška si myslím, že tak jak se mnou bylo zacházeno v Německu, bylo velmi špatně.
To je taky hlavní důvod, proč jsem byl politicky aktivní tak dlouho.
Řekl jsem, že existují lidé, kteří říkají, že holocaust neexistuje a já chci
svobodu slova, abych o tom mohl vést otevřenou diskuzi.
Podle mého názoru by nošení svastiky nemělo být v Německu zakázané.
Nechte blázny, ať si pobíhají se svými svastikami.
Zákaz dává symbolu hodnotu a dělá z toho to, co to pro nás bylo:
něco zakázaného, lákavého a mocného.
Jsem dost drzý na to říct, že tohle je velmi demokratický názor.
Pořád si myslím, že Rudolf Hess měl být osvobozen a že byl ve vězení zavražděn.
Tyto názory se nezměnily.
(Vzpomínkový pochod za Rudolfa Hesse, Wunsiedel 1990)
("Francie vzdává hold na počest Rudolfa Hesse.")
Viděl jsem, jak se Hess stal mučedníkem pro neonacistickou scénu.
Fakta jsou taková, že byl ve vězení hodně dlouho, a má své místo v historii.
Pokud by se nestal tak radikálním, lidi všech různých názorů by podpořili jeho ospravedlnění.
(Rudolf Hess, říšský ministr a Hitlerův zástupce)
Tak loajální jako staré Stormtroopers (úderné oddíly) jsou k Vůdci,
je jak loajální je Vůdce ke svým starým Stormtroopers.
(Prof. Dr. Bernd Ulrich Hergemöller, historik, Univerzita Hamburg)
Hessovo mládí je velmi dobře zdokumentováno: jeho vztahy ke kamarádům,
milostné dopisy, básně... -K mužům? -Ano.
(Prof. Dr. Lothar Machtan historik, Univerzita Brémy)
Je známo, že ostatní Nacisti dávali Hessovi různé přezdívky :
"Paní Hess" nebo "Černá Emma".
(Jürgen Rieger, právník, předseda "lidového rasového spolku")
Byly fámy,ale pochybuji, že Hess praktikoval svoji homosexualitu.
Nezajímal se o ženy, a oženil se jenom protože
byl Hitler dohazovač.
Tajemník pro hospodářské záležitosti Funk byl taky homosexuál...
V jeho případě, byl pronásledován
dalšími takovými typy jako jsou mladí muzikanti.
Axmann, poslední říšský mladický vůdce, byl taktéž homosexuál.
Řekl mi to vůdce nacistické ligy německých dívek.
Patřím k jedné z pravicových stran, je jedno ke které.
Můj šéf strany mě zná, a ví, že jsem gay.
Řekl mi, "Víš, co dělají naši členové v posteli
"nebo za zavřenými dveřmi.. to nás nezajímá.
"Naším zájmem je, že stojí za naší platformou a pracují s námi
aby reprezentovali naše politické hodnoty a sociální názory se tak dostaly k lidem,
kteří nás pak možná budou volit."
Jmenuji se Jörg Fischer, jsem novinář na volné noze a vzdělávací poradce a jsem
politicky aktivní. Jsem členem Antifašistické unie pro oběti nacistického režimu.
Část mého života jsem prožil v neonacistické scéně, a to 9 let,
od 1982 do '91 , mezi 13 a 22 lety.
Stal jsem se funkcionářem NPD,
a byl jsem zakládajícím členem Německé lidové unie jako politické strany.
Po několik let v této budově sídlilo vedení NPD v Norimberku
a jejich mládežnické školní centrum, všechno se souhlasem majitele.
A současně s tím tam vždycky byla sauna pro gaye.
Samozřejmě to provokovalo NPD a vedlo k hádkám.
Znovu a znovu byli návštěvníci sauny verbálně napadáni.
Přišel jsem jako gay do staré NDR.
Už ve 13 jsem věděl, že půjdu tímto směrem.
Později, mezi 14 a 16 jsem se postupně dostal k lidem, kteří mi byli blízcí.
Většina z nich byla shodou okolností nacisti, dalo by se říct.
Tady jsem viděl, že když vás lidi berou a akceptují, přehlíží to, že jste gay.
Boj proti gayům není tak moc bojem proti homosexuálům samotným jako boj proti mužům, kteří spí s muži;
je to boj proti nedostatku maskulinity, proti slabosti.
Mám cukrovku od 4 let. To podnítilo můj stup do neo-nazi scény.
V roce 1982, když mi bylo 13, žil jsem v Norimberku s mojí matkou.
Šel jsem na úřad vlády požádat o status osoby se zdravotním postižením.
Muž, který řešil moji žádost byl také náměstkem ředitele místní NPD.
Než jsem odešel, dal mi materiály týkající se strany a jejich mládežnických organizací.
Německé ženy...
Německá oddanost...
Německé víno a německé písničky...
Jako skinhead, jsem spíše na hetero hnutí.
Gay scéna mě tolik nezajímá protože je to většinou fetišismus.
Lidi vypadají vkusně, ale nic dalšího za tím není.
To mi nic nedává.
Ale není heterosexuální skinheadská scéna příliš pravicová a násilnická?
No hetero skinheads jsou trochu drsnější a divočejsí.
Když se to na Oi koncertě dostane do varu,
je to něco, co nezažijete v gay scéně.
Nebyl jsi někdy citově zmatený a nezamiloval ses do hetero skinheada?
Nikdy jsem se nezamiloval do heterosexuálního skinheada.
Je tu podvědomá bariéra, která preventivně brání něčemu nemyslitelnému a to je v pořádku.
Taky jsem se nikdy nepokusil nějakého heterosexuála svést, i když obvykle to, jací jsou
odráží moje ideály o tom, jaký by měl muž být téměř víc než kluci v gay scéně.
Toto není správně. To je obyčejný voják v uniformě s nárameníky majora.
Byl jsem důstojníkem v bývalé východoněmecké armádě.
Naše politická výchova ve východním Německu byla hodně zaměřená na národní identitu.
Byli jsme učeni vždycky ctít naši socialistickou německou vlast.
Myslím si, že to bylo dobré.
Po sjednocení jsem se připojil – a teď se nesmějte - k revidované Východo-německé socialistické straně.
Jsou to zásady, které mě k něčemu vyzývaly: jako sociální spravedlonost...
Měl by sis sednout, sakra!
Ale pak začali své multikulturní bláboly:
"Německo je světově prosperující podnik, a každý je vítán."
Když jsem viděl, kam to spěje, odešel jsem ze strany.
Měl jsem velmi chráněnné dětství a když jsem ve 13 vstoupil do pravicové scény,
bylo to poprvé, kdy jsem se seznámil s někým mimo školu a byl venku v noci.
Neměl jsem pocit, že jsem outsider sedící na vedlejší koleji.
Kladli velký důraz na to, abychom se cítili vítáni a zapojení.
My muži gayové jsme nakloněni mužským ideálům. Jsem totálně netolerantní gay.
Nemám náladu zabývat se ječícíma princeznama.
Nemožné! Nejsem gay, abych byl víc ženskou bytostí.
Jsem gay, protože mám rád muže, a to je něco jiného.
Nešel bych na vysokých podpatcích a plyšové vestičce na Gay Parade. Ježiši, to ne!
Od té doby, co jsou homosexuálové, existuje zde rozkol.
Opravdový muž přeci musí toužit po ženě. Tak se na to dívá naše společnost a kultura.
Musíme se s tím vyrovnat. Jedním z řešení je hyper maskulinita.
(Prof. Dr. Dr. Rüdiger Lautmann, sociolog, Univerzita Brémy)
Pravicově orientované typy dají jistě přednost takovému siláckému řešení.
Jistě, je to logické, že ve skupině, kde je mezi 80% a 90% mužů
a ženy jsou podřízené, je mužnost velmi důležitá.
Vzhledem k mému handicapu, jsem měl tu nevýhodu, že nejsem typ člověka
který by šel džungli a houpal se na lanech ze stromu na strom a přitom by křičel,
nejsem ani pouliční rváč.
Od začátku si to kompenzuju soustředěním se na politickou teorii.
Dobré ráno pánové. -Dobré ráno nadporučíku, pane!
Když jsi vstoupil do armády, měl jsi podvědomou touhu být obklopen muži?
V zásadě nebudu říkat ani ano ani ne. Stačí taková odpověď na otázku?
To není košile, jmenuje se to blůza.
Věř tomu, co ti řeknu.
Můžu se tě dotknout? -Jo, díky .
Existují zde homosexuální organizace jako třeba Mezinárodní zelené barety,
kteří jdou do lesa a mají tam vojenský výcvik a nesmírně je to baví.
"Seřadit" znamená za sebou, hoši. Vedoucí skupiny podává zprávu, která říká
jaká je moje hodnost a jeho hodnost a kolik dalších mužů je v oddílu.
Poručíku Filly, desátník Trauner s pěti muži na pozici jedna.
Děkuju. Pohov.
Máme jednoduchý úkol, a to odpovědět na otázku:
Kdo dočůrá nejdál?
Můžete se rozhodnout, kdo má nejvíc plný měchýř.
Oni pak můžou močit,a my budeme měřit vzdálenost. -Dobrá.
Mezinárodní zelené barety jsou první registrovanou organizací gayů v uniformách.
V lednu 1997 se šest kamarádů dalo dohromady a řekli si, "Pojďme do toho!"
Oficiálně se registrovali kvůli zajištění legálního statusu.
Členství nesmírně narostlo, částečně taky díky mediálnímu působení.
Obvykle na pokrytí gay akcí jako je Christopher Street Day (CSD),
na jedné straně gay scény převládá ženský princip,
jako jsou muži v ženském oblečení.
Dle rozkazu nadporučíka:
Rozpustit!
Na druhé straně, kde stojíme my, jsou muži gayové v uniformách.
Setkáváme se o víkendech a děláme to, co nás baví.
Jedno pravidlo tu je, a to že se distancujeme od radikální pravice.
Nechceme kopírovat německou armádu. To se pak taky můžete připojit k jejich zálohám.
Chceme si jenom užít náš fetiš v uniformách v kombinaci se sexem.
Zaznamenáváme každý manévr s policií
s cílem vyhnout se obvinění, že děláme něco nelegálního.
Tady se kloužeme na “spermatu“. To je sranda!
Naše sdružení se jasně distancuje od radikální pravice.
Také naši všichni členové musí podepsat dohodu: žádné zbraně.
Není dovoleno, aby si kluci nosili ani zbraně na hraní nebo paintballové.
Být gayem neznamená být lepším člověkem.
Gay může být rasista.
Gay může taky být antisemita.
Co vedlo k represím proti Židům?
Je známo, že mezinárodní židovské organizace pobouřeny Třetí říší,
jsou řízenéné z Ameriky. Noviny existují jako důkaz.
Je to v pozadí, protože židovský vliv na světové velmoci je obrovský, bohužel.
Prostě se to stane jednou za čas
tyto vtipný, děsivý vtipy, který jsou o nějakym Židovi nebo rabínovi nebo pedofilovi
nebo o čemkoliv a budete se smát spolu, protože si s kámoši děláte srandu.
Opravdu si nevšimnete jak stupidní a groteskní to je.
Je to pravda?
Znal jste Gottfried Küssela, co napsal tu píseň...
V podstatě byl Gottfried Küssel velmi mírumilovný, neškodný a klidný.
Ve filmu "Pravda vás osvobodí" zpívá o zabíjení Židů. To se Vám zdá neškodné?
Poznáte jeho rypák?
Je těžké někam umístit ten rypák.
Pokud je to křivé a škaredé,
Pak ho udeřte do obličeje.
To není člověk, je to Žid Nepřestaň přemýšlet, prostě ho udupej.
Nejsem člověk, který čte knihy o morálce předtím než se zasměje vtipu.
Nepřestaň přemýšlet, prostě udělej "BANG"
To není člověk, ale opice. Nepřestaň přemýšlet, nepřestaň přemýšlet.
Prostě "BANG"
Bez komentáře.
Mohl byste ukázat trochu taktu.
(Pohřeb Michaela Kühnena, 1991)
Posledních 70 příznivců následuje šéfa rakouské strany při vůdcově poslední cestě.
("Jeho život byl boj. Jeho život skončil. Jeho boj ne. Čest našim mrtvým...")
S Michaelem Kühnenem, Německým hrdinou, který odešel na věčnost.
Pan Kühnen mi řekl, že je HIV pozitivní a nyní tomu bohužel podlehl.
Osobně mě ujišťoval, že není ani homosexuál, ani nemá AIDS.
Neměl jsem, jak si to ověřit. Musel jsem mu věřit.
Byl pan Kühnen homosexuál?
Slyšel jsem zvěsti, ale nejsem si vědom ničeho, co by dokazovalo tato tvrzení.
- Tady je kopie Kühnenovy pamětní poštovní známky. - Neuvěřitelné.
Pověz nám něco o své profesi.
Jsem televizní novinář. Dělám to už okolo 16 let.
Moje práce se zaměřuje na politický extrémismus, sekty, organizovaný zločin atd...
Kühnen byl velmi podmanivá postava stejně tak jako nebezpečná.
Většina z nás přemýšlí o nacistech jako o zástupcích vražedného teroristického režimu,
který zabíjí s bezkonkurenční krutostí.
Kdyže se přiblížíte k myšlenkám Michaela Kühnena, zjistíte, že je to monstrum:
brutální, hrozivé atd.
Pak potkáte zdvořilého muže, který vám potřese rukou
a kultivovaně si sedne ke stolu se svým politickým oponentem,
tak jste zmatení.
- Kdy jste se setkal s Kühnenem? -1984.
Rádi bychom ho pozvali. Stál tam a přednesl proslov, který obsahoval tři body:
Proč jsem nacionalista? Proč jsem socialista? Proč se musíme v Německu chopit moci?
Dal vhodně dohromady tyto body s takovou impozantní brilantností,
že i já, ve svých 18 letech, jsem byl ohromen.
Přišel jsem k němu a řekl, "Ty jsi opravdovej chlap, můj člověk.
"Skončil jsem se vším. Jak se můžu připojit?"
("Panorama", 1978)
Po desetiletích převýchovy a měnících se vln zpráv v médiích
o Hitlerovi: prvně byl za "kobercového podvodníka",
pak byla snaha najít bližší perspektivu k historické pravdě během Hitlerovské vlny;
nastal pro nás pravý čas, abychom vyšli na veřejnost s naším obrazem Adolfa Hitlera,
uvést naše zdroje a říct, proč vidíme Hitlera jako jednoho z největších Němců.
Kühnen pocházel z dobré měšťácké rodiny a politicky aktivním se stal velmi brzy.
Připojil se k mládežnické skupině NPD, když mu bylo 14 a byl aktivní ve škole.
Na konci 70. let získal přístup ke skupině "Přátelé NSDAP" v Hamburku,
a to bylo místo, kde opravdu rozkvetl.
Kühnen měl plán: chtěl nové, legální SA .
Chtěl ovládnout ulice, být v čele
mas nových úderných oddílů.
("Panorama", Hamburg 1977)
Soudruzi, občané Hamburku, toto je sjezd Akční fronty nacionálních socialistů.
Naším cílem je žít a bojovat za Německo.
Jsme také připraveni, pokud to bude nutné, zemřít za Německo.
Akční fronta nacionálních socialistů...
Utíkejte pryč!
Samozřejmě jsem znal Michaela Kühnena a Ewalda Althanse.
Zvláště Kühnen byl velmi charismatická osobnost.
Nemyslím si, že by měl nějaké zvláštní charisma, ale možná jsem moc náročný.
Já jsem Burkhard Schröder. 15 let jsem spisovatelem a novinářem.
specializuji se na neonacismus a rasismus.
Znám osobně většinu takzvaných kamarádů, kteří jsou politicky aktivní.
Mají neonacisti rádi tisk?
Ano, mají rádi tisk, stejně jako všichni ostatní.
Myslím, že Kühnen byl jeden z prvních v tomto prostředí, kteří pochopili
klasické reklamní rčení: "Neexistuje nic takového jako je špatná publicita."
My média, jsme udělali Kühnena takového, jaký byl.
Použil nás. Bylo to něco za něco.
Řekl v projevu v Drážďanech, "Magazínu Spiegel
ze mě udělal nejnebezpečnějšího německého neonacistu a takový jsem byl!"
Mohl by říct, "Magazín Spiegel mi dal medaili."
Mladí lidé pocházející z východního Německa se ptali na jeho autogram!
Znali ho z anti-zápaďácké propagandy z televize jako nejnebezpečnějšího neonacistu.
Neznali pravicové politiky, ale všichni znali Kühnena.
A byl vykopnut, když jim dával autogramy.
Jeho homosexualita opravdu nikdy nebyla předmětem diskuze.
Mnohými byl prezentován a akceptován jako vůdce.
("Panorama", 1978)
Chceme konec stranám, které zde vládnou a konec židovského vlivu v Německu.
Nejsme výtržníci jak tvrdí tisk. Jsme pro pořádek a slušnost.
Nikdy jsme neudeřili jako první, ale čas smíření je pryč!
Věděl jsem, že jsem gay docela brzy.
V 17 věci začaly nabírat na intenzitě s funkcionářem NPD.
Byl jsem do něho zamilovaný nějakou dobu.
Dělali jsme spolu hodně politických věcí a já se vždycky snažil dostat k němu blíž.
Poprvé, kdy jsi měl sex bylo v Drážďanech?
Ano, ano. Musel jsem se na chvíli zamyslet, ale bylo to v Drážďanech. -Pamatuješ si to?
Vypili jsme pár piv a potom...
"Pojďme koukat na video." Než bych se sám překonal a pujčil heterosexuální film.
Tak jsme na to koukali...
Vzpomínám si. Myslím, že každý to udělal. -A? -Bylo to zklamání.
Bylo to zklamání. Možná to je tak pro všechny.
Poprvé... -Kolik ti bylo? -17.
Drželi jsme se u sebe blízko, a potom jsme se navzájem začali mazlit.
Zajímavé bylo, že se mě dotknul jako první.
Potkali jsme se znovu další den. Odjel pak domů v noci.
Nikdy jsme se nezmínili, co jsme dělali.
Čtyři roky jsme se scházeli kvůli sexu, někdy 3, 4, 5 krát do týdne,
nikdy jsme nemluvili o sexu. Slovo "gay" nikdy nebylo řečeno.
Můj první dlouhodobý vztah začal v roce 1988.
Přestěhovali jsme se spolu a lidem v domě to nevadilo.
Tak trochu jsem vydíral rodiče. Řekl jsem jim, "Víte co, jsem gay. Žiju s chlapem.
"Jestli je to pro vás v pohodě, můžete přijet na kolaudaci našeho domu. Jestli ne, tak nemusíte."
Přijeli tam a od té doby je to fajn.
Nebyli ostatní nepřátelští? Nemuseli jste se nějak bránit?
Ne, nikdo totiž nic nevěděl.
Když nad tím přemýšlím dnes...
Ta situace byla natolik nejednoznačná...
Bylo to tak dusivé a skryté...
Prostě deformující.
("Hamburger Journal" televize NDR, 10.3.1987)
Oprava: "V Hamburských novinách" z 24. února, 1987, mezi 7:15 a 8 hodinami,
"bylo tvrzeno: '... že, vůdce Kühnen je homosexuál.'
"Toto tvrzení je nepravdivé. Pravda je, že nejsem homosexuál." Podepsán: Michael Kühnen.
-Věděl jste, že v té době byl Kühnen gay? -Bože můj, ne.
-Nekolovaly žádné fámy? -Ne, žádné..
Je to legrační, jak jedna strana oficiálně řekne:
"Ať už je tu “kamarád“, který má doma sex se svým křečkem, toustovačem nebo svou ženou
"nezáleží na tom, pokud dělá dobře svoji práci v politice a nezveřejňuje svůj sexuální život."
Jürgen Rieger, právník, předseda "Lidového rasového spolku"
Jsem advokát a farmář.
Ve své funkci advokáta, jsem v kontaktu s nacionalistickými Němci.
Jedním z nich byl Michael Kühnen.
Všiml jste si někdy Kühnenovy homosexuality? Mluvil o tom? Byly nějaké dohady?
Zpočátku to Michael Kühnen držel v tajnosti.
Poté Kühnen odešel do zahraničí, doufajíc v navázání mezinárodních kontaktů.
Ve Francii se spojil s Michelem Caignetem,
který vlastnil gay magazín a později publikoval Kühnenův spis.
V dlouhodobém výhledu bylo připojení se ke Caignetovi pro Kühnena škodlivé.
Jedná se o časopisy Michela Caigneta, prvního otevřeného gaye v neonacistické scéně.
Caignet měl plán vytvořit
gay organizaci v rámci neonacistického hnutí.
Jednou vyšel na veřejnost a byl vykázaný ze scény,
a to byl začátek "AHC", anti-homo kampaně,
která od té chvíle jen rostla.
Taková homosexuální tragédie v hnutí. Krutý příběh...
Kühnen musel odejít do exilu.
Čelil dlouhodobému trestu odnětí svobody, a tak jsme se rozhodli, že by měl odejít.
("Svobodu pro ... Michaela Kühnena!")
Potom byla svolána konference, a Kühnen byl sám zvolen náměstkem.
Byl přichycen, když měl sex s mužem.
Bylo to jako dostat se do bodu varu.
Samozřejmě náměstekovi, Kühnenovu pověřeneci s plnou pravomocí orgánu,
bylo řečeno, ať se sbalí a vypadne protože to byl vyvrhel.
Což vedlo i ostatní lidi, aby řekli nahlas: "Počkat. Já jsem taky."
Něco jako: "Pokud žijete ve skleněném, domě, neházejte kameny."
Najednou se vynořili homosexuálové v celém hnutí.
Nenávist byla úmyslně vyprovokována,
což například vedlo mladého neonacistu v Hamburku k zabití člověka, protože byl homosexuál.
Byl to hon na čarodejnice a nesměli jste se bát smrti pokud jste byli otevř eným gayem uvnitř scény.
(Atentát - pravicoví extrémisté zatčeni)
Titulky v novinách plní vražda, kterou spáchali pravicoví extremisté .
Oběť, Johannes Bügner, byl v Akční frontě národních socialistů,
kterou založil Michael Kühnen.
Oběť byl homosexuál.
Často navštěvoval pánský bar Can-Can poblíž nádraží v Hamburku.
Dříve byl bar setkávacím místem pravicových extrémistů.
Pod záminkou, že dostali rozkaz od vůdce Kühnena,
viníci – vidíte tady -
přivábili nic netušícího Bügnera do auta.
Jeli s ním přes Barsbüttel do Sternwarde.
Tady někde, daleko od domů, uprostřed polí,
byl 26letý Bügner 22krát bodnut a jeho tělo odvlečeno do příkopu.
Pro Kühnena to byl šok.
Věděl, že ve scéně panuje anti-gay nálada, ale ani ve snu ho nenapadlo, že by to došlo tak daleko.
Celkem nejasně se distancoval od vrahů.
Oběti věnoval pamflet,
který ho reprezentoval jako mučedníka hnutí.
Vzpomínám si, jak jsem četl ten pamflet, "Národní socialismus a homosexualita"
a rozbrečel jsem se.
Brečel jsem a nemohl to zastavit, protože se můj svět zhroutil.
Muž, ve kterého jsem věřil byl homosexuál.
Takový byl můj názor, že Kühnen si napsal svůj rozsudek smrti.
Po přečtení pamfletu, jsem věděl, že to udělal z politických důvodů.
Napsal, že nacismus a homosexualita jsou kompatibilní. Víc než to...
Když píše, že homosexuální neonacista je lepší než nehomosexuální,
protože je lepší jako voják v zákopech:
nemá ženu ani děti, které by na něho myslely, je obklopen pouze “kamarády“...
To nepodporuje emancipaci; Četl jsem: "Gayové jsou lepší krmivo pro děla."
Psal, "Potřebujeme vojáky." Poté poukázal na starověké Řeky,
na bojové jednotky mužských milenců ve Spartě a tak.
Přirozeně to byla obrovská provokace.
Náckové bežte pryč!
Ohromilo mě, že mezi Kühnenovými protivníky byli taktéž gayové.
Kühnenovi oponenti zpívali:
Na lampu v blízkosti kanceláře pověste gaye Kühnena a jeho zástupce
a všichni nacisté se sjeli, aby viděli jak visí teploušský pár.
Jako kdysi zemřel šéf SA Röhm... Zpíval jsi? -Zpívali jsme.
Dokonce i mezi jeho nebližšími příznivci, byla Kühnenova pozice rozdrcena.
Už jste to odvolal?
Ano. Přešli jsme ulici, takže akce je u konce.
(Pohřeb Michaela Kühnena Kassela, Německo 3. května, 1991)
("Neonacista Kühnen - Aids!")
Takže neonacista s AIDS - to bylo i pro jeho nejvěrnější nemyslitelné.
Došlo to až tak daleko, že jsem i já sám slyšel fámy o tom, že jeho smrt byla násilná.
Takže byl odsouzen k umírání, k bolestivé smrti na AIDS a z přátelství nic nezůstalo.
Nakonec umíral zatracený a osamocený. Pak na pohřbu zněly zvučné projevy:
"'Kamaráde', nikdy na tebe nezapomeneme." To bylo směšné.
Vážený “kamaráde“ Michaeli, budeš žít v naších srdcích.
Michaeli, jsi oběť těchto časů,
a všudypřítomné anti-humánnosti.
Ale stal se legendou...
Když je někdo tak slavný, že lidé kradou jeho popel...
No, to by se mi asi nestalo.
V životě byl jako gay opovrhovaný většinou hnutí,
pak zemřel a najednou byl dost dobrý na to, aby sloužil jako čistokrevný svědek případu.
(Po pohřbu Michaela Kühnena, Kassel, 3.5.1991)
Náckové táhněte!
Musím říct, že jsem otřesený.
To potvrzuje, že národně-politická práce v z ápadním Německu je nemožná.
Tupost lidí je tak ohromná.
Když jsem ve svém rodném městě nebo někde jinde na východě,
Můžu si nosit oblečení, jaké chci a dělat nacionálně-politickou práci aniž bych byl někým obtěžovaný.
Cítím se zde vážně ohrožen.
Budu rád, když se vrátím do své dříve socialistické vlasti.
To je vše co mohu říct.
Nový dokumentární film Winfrieda Bonengela je palivo pro diskuzi.
"Profese: Neonacista" premiéra ve čtvrtek. Zaměření: vedení Nové pravice.
V médiích byl hon na Kühnenova nástupce.
Našli spoustu ztracených, zmatených duší,
a ve mně našli někoho, kdo mohl vázat kravaty a měl obchod v Mnichově.
(Filmová revue "Povolání: Neonacista",NDR, 1993) je alarmujícím dokumentem o vůdcích Nové pravice
V Mnichovské kanceláři Nové pravice, vítězí 27letý Althans.
Neholohlavý, poražený, je šik, moderní, cynický a posedlý mocí.
Chci mít naše lidi úplně. Chci je úplně.
Chci je svázat do uzavřené komunity jako je sekta.
Lidé by měli být pohlceni do naší ideologie 24 hodin denně.
Co vedlo k cestě do Osvětimi, k výletu, který tě dostal do vězení?
To je smutný příběh.
Byli jsme v Cottbusu, a řekli si, "Pojďme do Osvětimi."
Během natáčení toho filmu? -Ano.
Z čista jasna. Neměli jsme žádný plán, žádnou přípravu. Prostě jen "Chceme tam jet."
Řekl jsem, "OK, tak jedem."
Na návštěvě do plynových komor v Osvětimi, Bonengeliho film ukazuje samozvaného Vůdce
jako otrlého a bezohledného demagoga, pachtícího po slávě
šokovaným divákům jako u hororových scén.
To není nějaká pseudo-věda! Plyn by měl cihly změnit na berlínskou modř.
Ano, opravdu! Jako Němec tady stojím a protestuji proti tomu, že miliony lidí
jsou klamány tímto slepým modelem!
(Winfried Bonengel, filmař) Tolik se toho stalo, díky tomuto filmu.
Althans, hlavní postava filmu, je velmi exhibicionistický a prahne po uznání.
Kdyby Althans pochopil riziko
toho, že může jít do vězení za to, co řekl ve filmu, neřekl by to.
V Osvětimi? -Ano. Popíral tam holocaust.
Kontaktoval jsem hodně právníků, utratil hodně peněz za dohodnutí soudních příkazů,
ve snaze udržet Winfrieda od šíření nepravd.
Co je uvedeno v jeho filmu a hlavně na konci a dostalo mě do vězení, nejsou má vlastní slova.
Nikdy jsem neobhajoval tenhle názor, a přesto pro takzvané "poznámky"
jsem byl ve vězení roky.
Dali mě do vysoce střeženého vězení na 21 měsíců,
izolovaný od venkovní populace, jsem se procházel po dvoře
ráno před východem slunce do dobu 45 minut s nejtěžšími zločinci.
A já bych se měl omluvit? V žádném případě.
Osvětim byla tak hluboce symbolická.
Určitě hloupé, nelidské poznámky přestaly být tolerovány a vedly k trestnímu stíhání.
(Westfriedhof, Mnichov)
Tato kniha, The Last Homeland, udává seznam mnichovských osobností, které zde byly pohřbeny.
Tady ho máme: 359, číslo 3-1 .
Ernst Röhm, Kapitán (ve výslužbě); politik. Zemřel v 1934.
Co myslíte měl rád nějaké sexuální praktiky?
Znám policejní spis jednoho dobrého Röhmova kamaráda,
Gerharda von Proshe, který byl později poslán do Dachau.
(Albert Knoll, archivář, Památník koncentračního tábora Dachau)
Prosch preferoval kluky mezi 15 a 20. To by mohlo reflektovat také Röhmovu slabost.
Píše se tady, "Jeden mladý muž mi řekl, že pan Prosch
"'ho vykouřil' jednou nebo dvakrát.
"Tímto mínil, že von Prosch si vzal Wüstingerův úd do úst.
"Wüstinger oznamuje, že za to obdržel asi 50 marek."
Prosch si myslel, že by nacisti měli zrušit zákon proti homosexualitě, paragraf 175.
Řekl policejnímu šéfovi, "Protože Röhm sám mě vzal k tomu chlapci,
"byl jsem přesvědčen, že tento druh sexuálního kontaktu už není v rozporu se zákonem."
Tady jsme. Ernst Röhm. Celá rodina je pohřbená zde.
Tady ve středu: "Ernst Röhm, Kapitán".
Jeho matka zemřela o půl roku později. -Ano. "Železniční inspektorka-generálova vdova".
Žil Röhm se svojí matkou?
Měli společný byt na Hohenzollern Strasse 1 10.
Jsem Sven Reichardt. Jsem historik na Universitě Konstanz.
Mým oborem je historie fašismu mezi světovými válkami.
V této souvisloti Jsem studoval Ernsta Röhma.
Velitel štábu jednotek SA od 1931 do jeho smrti v roce 1934.
Ernst Röhm se narodil v Mnichově v roce 1887.
Elixírem Röhmova ranního mládí byla první světová válka.
Zažil kamarádství na frontě a byl tím, kdo v armádě něčeho dosáhl.
Německá kapitulace v roce 1918 pro něho byla velkou katastrofou.
Neměl moc cit pro ženy.
(Suzanne zur Nieden, historička, Technische Universität Berlin)
Jeho emocionální život narostl ve válce, kde spolu muži krváceli a potili se.
Dobří přátelé byli zabiti a on brečel... Ale kdo ví? Možná, že takoví muži nebrečí.
Miloval své “kamarády“, a miloval mladé muže.
Ale nebylo to tak do roku 1924, kdy Röhm, jak později napsal, "objevil" svoji homosexualitu.
Jsme zde u dvorních zahrad.
Tohle byla vždycky klasická promenáda pro gaye .
Vojáci tady byli rozmístění u dvorních zahrad blízko královsého sídla.
To znamená stovky sexy, mladých vojáků, kteří se tady vždy procházeli okolo.
V roce 1920, noviny nazvaly toto místo homosexuálním tržištěm Mnichova:
"Ostudné!"
Jsou tam veřejné záchody u východu, které doteď stále často navštěvují gayové.
Co se týká zájmu Adolfa Hitlera o Ernsta Röhma, hraje,
řekl bych, homosexualita skoro neexistující nebo velmi malou roli.
Byli přáteli na základě svých jmen. Potkali se a sblížili v roce 1919.
V prvních dnech byl Hitler závislý na Röhmovi, králi zbraní,
který mohl obstarat zbraně a zařídit sklad zbraní a střeliva.
Hitler potřeboval jednotky SA jako potenciální útočnou sílu.
Nemůžete svrhnout vládu bez hrozby násilí.
Pro to byl Röhm perfektní. Byl Hitlerův nejlepší kamarád
a byl připraven zabít každého, kdo by se pokusil ublížit jeho kámoši Adolfovi.
Jednotky SA byla ambiciózní organizací a Röhm chtěl mít opravdu masivní organizaci.
Když v lednu roku 1931 převzal velení, bylo zde v SA 77,000 lidí.
O rok později jich už bylo 291,000.
Röhmovy vlastní aktivity nebyly tak brutální. Nedopustil se vraždění, jen ho zařídil.
Ale vzhledem k jeho postoji, to byl člověk, reálný člověk a reálný vrah.
A je to gay.
"Pozor! Dnes: hromadné plynování gayů.
Všechny špinavý gay svině:
Opravdu si myslíte, že jenom proto, že máme blbého teplého starostu
a zdá se, že v těchto dnech dochází k šíření AIDS,
můžete nestoudně dovádět v hlavním městě naší Říše?
Dávejte si pozor, vy teploušký prasata. Uvidíte.
Brzy budou noviny plné příběhů o lovech na gaye, přepadeních gayů atd.
Jsem jedním, kdo nenávidí vaše vnitřnosti.
Opravdu si zasloužíte být zplynováni, vy nemorální, neuvažující roznašeči nemocí.
Jste hlavními šířiteli AIDS, uzpůsobeni k nákaze celého národa."
(Bastian Finke, Maneo- Gay linka pomoci obětem útoků)
"To je ten hlavní důvod, proč vás nenávidíme, uštvat vás, zabít."
("Násilí na gayích, jsme tu pro vás")
To bylo oznámení poslané anonymně v chatovací gay místnosti.
Samozřejmě, že se to ohlásilo na policii, ale nikdo nikdy nenašel toho, kdo to napsal.
A to není jediný případ? -Takové věci se vynořují pravidelně.
Byly tam vytvořeny party v rámci hnutí,
jejichž členové, obvykle ve skupinkách, ale někdy i individuálně...
Tito údajní skinheads, kteří nejsou skinheads podle mého názoru,
chodili na záchody a do parků s úmyslem zmlátit nějaké gaye.
Kdybych to zvětřil, měli by se mnou značné problémy.
Vždycky jsem měl dost kamarádů, aby se za mě postavili.
Dostaneme vás všechny! Dostaneme vás všechny!
Röhm měl okolo sebe okruh mladých lidí... nazval bych je mužskými šlapkami.
Scházeli se v bytě důvěrníka Petera Graningera.
Röhm neobjížděl záchody osobně. Měl na to lidi, aby mu je posílali do soukromých bytů.
Nacistická strana začala používat profesionální reklamu, kde účinkoval Röhm.
Jeden z “prodejných“ kluků uviděl Röhmovu fotku a pomyslel si:
"Je slavný. Můžu ho vydírat." Ale Röhm na to nehrál.
Je spokojený se svojí homosexualitou a dal chlapce zatknout za vydírání.
Díky funkci v SA, byla Röhmova pozice velmi bezpečná.
Přesto, že to veřejnost věděla, nic se mu nestalo. Nešel do vězení.
Záruka byla vydána v paragrafu 175, ale nikdy nebyla použita.
(MILOSTNÉ DOPISY KAPITÁNA RÖHMA)
(TEPLÉ BRATRSTVO V HNĚDÉM DOMĚ Sexuální život ve Třetí Říši)
(Národně-pederastická strana práce HRA LÁSKY KAPITÁNA RÖHMA Nové dopisy, které odhalují Hitlerovu bažinu)
(HNĚDÝ DŮM HOMOSEXUÁLŮ Linie homosexuálů se prodlužuje z Mnichova do Berlína)
V roce 1931 a 1932, sociálně demokratická strana započala kampaň proti Ernstu Röhmovi.
V Münchener Post se objevila nejasná nařčení,
kde byly zmiňovány mimo jiné i Röhmovy dopisy.
(DÍKY RÖHMOVĚ PŘIROZENOSTI BUDE SVĚT BOHATŠÍ Perverzní dopisy Hitlerova oblíbence)
Pak berlínská policie požádala mnichovskou, aby jim pomohli zabavit tyto dopisy.
Viděli je jako důležité důkazy, aby dokázali, že Röhm byl opravdu gay.
("Röhm prostituoval mladé nezaměstnané")
Noviny otiskly ty dopisy: "Homosexuální náčelník štábu korumpuje naši německou mládež!"
Existuje podnětná karikatura, která ukazuje mladé bojovníky
ukazujíc jejich spodky Röhmově chamtivému zkoumání.
V našich očích musí být německá mládež budoucnosti štíhlá a ohebnější,
rychlá jako chrt, houževnatá jako kůže, a tvrdá jako Kruppova ocel.
Hitler veřejně podporoval Röhma tím,
že říkal že SA není dívčí škola, je to banda tvrdých bojovníků.
Soukromé zájmy jsou nepodstatné.
Máme tady dvě frakce.
Hitler ochraňuje svého kamaráda, protože potřebuje tyto násilné muže činu na své straně.
Ostatní shledávají tento skandál tak nebezpečným,
že se rozhodnou Röhma odstranit.
Dokonce našli vrahy, kteří byli připraveni Röhma zabít.
Což se nestalo.
Röhmovi protivníci ve straně byli silní: Rosenberg, Goebbels, Hess...
Řekli, že je to velmi špatné pro stranu, která přirozeně bojuje proti homosexualitě.
Na druhé straně, Ernst Röhm byl ve velmi silné a mocné pozici,
Takřka "viceführer", a praktikující homosexuál.
Dají se očekávat problémy s tím, že lidé neočekávají gaye stakovými politickými hodnotami.
Vyčistěte ulice pro německou mládež!
Uvnitř vedení strany existuje vcelku sofistikovaný názor:
"Pravda, nejpodporujeme gaye, ale pokud je gay členem a je národně uvědomělý
a patří mezi německý lid a chce za to bojovat, dobrá.."
V mé straně - jak už jsem řekl, nechci říkat, která zmnoha pravicových to je -
jsem měl mnoho kladných zkušeností:
navštěvování otců od rodin s mým přítelem, diskuze o politice, poslouchání nahrávek...
Mimo vedení jsou názory více extrémní.
Můžou vyústit v násilnosti proti gayům.
Jednou za čas by mohl nějaký blbec říct: „Ty teplá svině“
Řekl bych: "Neber to tak. my víme za co bojujeme."
Věci jsou lepší, než jak se o nich mluví.
Když jsi v NPD a otevřeně říkáš, že jsi gay, nemusíš se nutně cítit bezpečně.
Jmenuju se Lothar Machtan. Učím moderní dějiny na Brémské univerzitě.
Moje poslední kniha se jmenuje Skrytý Hitler, dvojí život diktátora.
Je zajímavé, že v Hitlerově životě do roku 1926
hrály velkou roli ženy.
V té době mu bylo 37. To je více než neobvyklé.
Na druhou stranu, nežil bez společenských kontaktů.
Nebyl poustevník nebo samotář, spíše žil v komunitách tvořených převážně muži.
Hail pracující muži!
Hail náš Vůdce!
Začalo to vztahem s Augustem Kubickem,
který napsal biografii, která existuje v několika variacích.
(August Kubicek, Hitlerův kamarád z mládí)
Ale že sdíleli lože, to zůstalo pozoruhodně bez pozornosti.
Pokračuje to přátelstvími, které Hitler vytvářel v domovech pro muže
Sexuolog Magnus Hirschfeld Nazýval tyto „domovy pro muže“
subkulturními centry homosexuality.
Hitler je oprávněným objektem historické vědy
(Prof. Dr. Dr. Rüdiger Lautmann, sociolog, Univerzita Brémy)
Ale Machtanovy materiály neobnáší víc než logicky konzistentní teze
na esej o 30ti stránkách.
Neexistuje žádné svědectví od nikoho, kdo by viděl Hitlera s někým vposteli.
Jsou to jenom spekulace.
("Adolf Hitler na bitevním poli")
Pak je tu ale důkaz od Hitlerova válečného druha Menda,
že Hitler měl homosexuální vztah se svým přítelem, vojákem Ernstem Schmidtem během 1. světové války.
(Prof. Dr. Bernd Ulrich Hergemöller, historik, Univerzita Hamburg)
Problém je, že kdybyste se na to koukli z opačné strany -
pokud se podíváte zblízka a hledáte intenzivně také ženské postavy,
mohli byste přijít s podobným číslem.
Ale není tady žádný důkaz o milenci, žádný důkaz o sexuálním kontaktu
s mužem ani se ženou
Považuji za velmi pravděpodobné,
že po roce 1934 prožíval homosexualitu jenom v sublimační formě
Mohu se vás zeptat na osobní otázku? -Ano. -Jste homosexuál? -Ne.
"Zlo dělá zlo."
To je základní idea, když je sexuální deviace nahlížena jako zdroj politické zkázy.
V hledání toho, co zavinilo politickou katastrofu -
pravděpodobně to začalo už ve Starém zákoně -
kde byli vždycky sexuální devianti a homosexuálové obviněni.
Lothar Machtan patří k této tradici.
(z filmu "SKIN FLICK" od Cazzo Film)
Mužské organizace jako Hitlerjugend, armáda, SA, SS...
byly vždycky zvláštně až magicky přitažlivé pro gaye. To je jednoduše pravda.
Rád bych přidal fakt, že znám mnoho...
Nenapadej mě. Je to zkrátka pravda. Nebudu jmenovat, ale mnohou gayů
neuvěřitelně rajcuje šukat pod vlajkou s hákovým křížem.
Jen v Berlíně vím o dvou, kteří je mají přes postele.
Viděl jsem alba s fotkami z nacistické éry SS,
které samozřejmě neukazují jejich zločiny.
Idealizují SS jako hrdiny, statečné bojovníky
A mnohé fotky je znázorňují nahé. Například ve sprchách.
Vzrušovalo tě to?
Ano, vzrušovalo. Bylo to velmi erotické.
V Berlíně bylo gay pravicové prostředí.
V Mnichově samozřejmě také. Potkávali se v Bratwurst Glöckl.
Já jsem Michael Beck. Jsem vlastníkem Bratwurst Glöckl tady v Mnichově
Ve 20. a 30. letech sem chodilo hodně studentů.
Sedávali spolu u stolů a přetrvávalo to tak léta.
Jedním znich byl Röhm. Později sem přišli další z SA.
Někteří z nich, které znal z Bratwurst Glöckl a jiných míst,
dostali důležité pozice v SA Paul Röhrbein, Karl Ernst, Edmund Heines;
všichni důležití vůdci SA jeden v Berlíně,
Jiný velel ve východním Německu jedné znejvětších SA divizí
(Edmund Haines, policejní prezident Wrocław)
Heines byl hlavně homosexuál. Byl také mimořádně brutální
a spáchal mnoho násilných zločinů.
Ve Slezsku projevoval své sadistické sklony velmi otevřeně.
Blízko Wrocławi zřídil svůj vlastní malý koncentrační tábor,
kde si mohl dopřát.
Tam mohl mučit a zabíjet své soukromé vězně
Je tu malá skupina lidí,
kteří jsou blázni do staré nacistické éry.
Nosí třeba SS uniformy během sexu
a hrají věci, které se děly v koncentračních táborech jako S/M hry.
Jeden je například SS doktor a druhý je žid.
Přijde jim to rajcovní.
Sadomasochistické hry -Ano, většinou s mučením.
Někdy je to přímo sex se zbraněmi: nůž, pistole, cokoli.
Zachází to až ke hraní poprav
Od 30. ledna, kdy jsme převzali moc, jsou kostky vrženy.
a nevěřím, že protivníci, kteří se nám tenkrát smáli
se smějí i dnes!
Otázka zněla: Co uděláme s SA?
Vždy na ně bylo nahlíženo jako na
útočné vojáky takzvané „občanské války“.
v některých bodech by to bylo zbytečné, naposledy
když byly zničeny komunistické a sociálně demokratické organizace.
Vedlo to ke konfliktu mezi Röhmem a Hitlerem,
který velmi brzy rozhodl, že oficiální ozbrojenou silou bude armáda.
Röhm si myslel že to má být SA
Armádní generálové tvrdili, že se to bude Röhm snažit převzít. Měl zahraniční kontakty.
A byla zde jiná tvrzení včetně jeho homosexuality.
Hitler dlouho váhal nad Röhmovým osudem Může být propuštěn?
Jistě, rozhodnuní, jak se vypořádat s Röhmem bylo obtížné.
Pak byla 30. června 1934 v Bad Wiessee uspořádána falešná konference vůdců SA.
Záminka byla, že muži SA napadli nějaké diplomaty
a vůdci musí prodiskutovat, jak kontrolovat takto nespoutané násilí
Tak se vůdci SA setkali v Bad Wissee Hitler se ukázal překvapivě brzy.
V 6:00 ráno přijel Hitler na Pension Hanselbauer s muži SS
Příběh říká, že Hitler s pistolí v ruce řekl „Röhme, jsi zatčen“
Pak vrazili i do dalších místností
A našli Edmunda Heinese v posteli se šoférem.
Později to Goebbels použil jako propagandu ukazoval to jako pobuřující scény, k zblití.
Na první straně Nacistických novin z 2. července bylo oznámení „Ernst Röhm zastřelen“
("Díky národu v neoblomné loajalitě k Adolfu Hitlerovi.")
Hitler to také využil politicky. 13. července 1934 měl proslov,
ve kterém se pokusil ospravedlnit akci a vysvětlit, proč bylo nezbytné
zastřelit 150 lidí,
mezi nimi vůdce SA, ale i mnoho oponentů režimu
Život šéfa zaměstnanců začal být, a sním i jistý okruh lidí,
netolerovatelným ve smyslu národně socialistických hodnot!
Tvrzení, že vyčistil hnízdo homosexuálů
mu pomohlo legitimovat tabu vraždy.
Kromě toho Röhmovy skandály byly vždy potíží.
Nejhorší bylo, že mimo jistou běžnou orientaci
se začala v rámci SA formovat sekta,
která byla jádrem konspirace, nejen proti morálce zdravého lidu,
ale také proti bezpečnosti státu
Albert Knoll, archivář, Památník koncentračního tábora Dachau
Co se stalo po Röhmově smrti? Pro gaye se život dramaticky zhoršil
O několik dní později se uskutečnila první policejní razie v Mnichově.
Röhmův přítel Graninger byl poslán do koncentračního tábora Dachau za to, že byl gay
Záměrem bylo změnit homosexuály na heterosexuály
pomocí těžké práce a nedostatku jídla. To byl způsob myšlení nacistů.
Jak byli eliminováni židé,
bzlo zcela zjevné, že gayové budou novým hlavním cílem
a že se nacisté pokusí gaye kompletně vyhladit.
Roku 1935, rok po Röhmově vraždě
Byl vydán zákon proti gayům, paragraf 175.
Kriminální policie zakopávala sama o sebe, když se snažila mít více zatčení než Gestapo
Výsledkem byla persekuce gayů, dosud nevídaná kdekoli v Evropě.
Neotočil jsem se a neřekl „Radikální pravicová scéna je sračka
a za čtyři roky budu dělat anti-fašistickou práci“
Ale byly dva hlavní důvody, proč jsem opustil scénu,
nechvalně známý útok na domovy pro cizince žádající o azyl v roce 1991
a rozpory zahrnující homosexualitu.
Dá se s tím vypořádat otevřeně, aniž by to bylo negativní.
Krátce po tom co jsem opustil pravicovou scénu
jsem potkal svého prvního opravdového přítele. Měli jsme nefalšovaný vztah
Nyní jsem zapojen do programů sociálních hnutí.
Nic to nestojí.
V neděli budeme demonstrovat na Alexanderplatzu
Díky bohu.
Je nejvyšší čas postavit se celému tomu bordelu.
Pěkně řečeno. Je to tak!
Mezi roky 1940 a 42 byl tady v Dachau relativně hrozný regiment.
V tomto táboře vykonávali tresty s extrémní nemilosrdností
také na homosexuálních vězních.
Například jim svázali kotníky a zápěstí za zády
a nechali je viset ve vzduchu na laně.
Mnoho gayů bylo zavražděno. Počty stále nejsou jisté.
Odhady jsou mezi 5,000 a 15,000.
Jen v Berlíně bylo zatčeno 50,000 homosexuálů
Když spočítáte všechny, kteří šli k soudu a...
Tady to začíná být složitější a nikdo se o tom neodvažuje mluvit.
Když spočítáme židovské gaye a romské gaye, tak jsme na stovkách tisíc.
Ubiti na smrt, posláni na smrt / homosexuální oběti národního socialismu
Pravicové strany projednávají vraždy gayů v koncentračních táborech.
Mohou to jednoduššeji uzákonit
poukázáním na to, že anti-homosexuální zákon formulovaný nacisty,
paragraf 175-A
zůstal v Německu v platnosti až do roku 1969.
Ještě v 60. letech vydal ústavní soud rozhodnutí,
podle kterého věznění gayů v koncentračních táborech
neodporovalo zákonům Federální Republiky Německo.
Taky proto neměli přeživší nárok na kompenzaci,
protože podle platného zákona bylo stále legální je uvěznit.
Jak se vyrovnáváš s popíráním faktu, že nacisté pronásledovali gaye?
To není ve skutečnosti popření.
A ty říkáš že nacisté pronásledovali gaye.
No, gayové byli pronásledováni a vězněni v Sovětském svazu do roku 1990.
Nemůžeš soudit jinou dobu s vědomostmi, které máme dnes.
Postoj lidí k homosexualitě byl tenkrát velmi rozdílný.
V časech Třetí Říše, v Sovětském Svaze ve 30. letech
v prakticky každé země na světě byly zákony zakazující sex mezi dvěma muži.
Samozřejmě, s dnešními vědomostmi a životním stylem to odsuzujeme,
ale nemůžeme zatratit naše předky
jen proto, že žili v jiných poměrech.
Myslím teď na svého přítele, kterému bylo 19 let.
Tady stojí "Ubiti na smrt, posláni na smrt"
(Pierre Seel, vězeň koncentračního tábora, Slavnostní odkrytí pamětní desky, Berlín 1997.)
To byla vskutku naše situace.
Ale musel jít stále dál.
Byl sežrán zaživa...
...psy v koncentračním táboře ve Schirmeck-Vorbrucku.
Omluvte mě, když to tak dnes říkám ...
Nemůžu na to zapomenout.
Chci to zapomenout, ale nemůžu.
Heil přátelé, chtěl bych vědět, co si myslíte o homosexuálech?
Můj názor: Nesnáším tuhle lůzu a nechápu proč by měli být tolerováni.
"Je to proti zákonům života. Pro mě je to defekt pudu sebezáchovy
bohužel věci zašly tak daleko, že tito abnormální šiřitelé AIDS
mohou mít svatbu a adoptovat děti...“
„Homosexuálové jsou nemocní, ale nevyléčitelní.“
Musíme navždy a stále dokola ničit tento plevel.
Já se distancuji od nacistického obsahu.
To není můj svět. Některá místa pro mě byla nová.
Ale považuješ se politicky za pravičáka, konzervativce...
Ano. Mohl bych podpořit to, co nacházím na stránkách Mladých Konzervativců,
ale nemůžu se ztotožnit s tím, co dělají individuálně.
Řeknu to takhle: možná vpravicových, konzervativních nebo národních stranách
může být procento homofobních členů o trochu vyšší,
Jsou zde ale i anti-gay členové levicové PDS, liberálních SPD
A nepochybně existují i zelení, kteří nemohou vystát gaye.
Netvařme se, že anti-gay pocity jsou konzervativně-nacionalistické výstřednost.
Pro mě jste jen zvrhlý svině.
Strkáte si to tam zezadu.
Nemáte žádný zájem o ženský rod.
Řeknu vám co jste, přímo do tváře.
Německo není samo, když přijde na gaye v radikální pravici
Podívejte se na Holandsko.
Německo definitivně není ojedinělé. V Nizozemí se nedávno celkem výrazně mluvilo o tom,
že vůdce nejvýznamnějších pravicově-populistických sil byl teplý.
A podle mých výzkumů se to ani nikdy nepokoušel skrývat.
(Jörg Haider, FPÖ - Strana svobodných Rakouska)
Když přichází Haider, nastává pořádek. V zemi panuje spravedlnost,
a všechny věci, které jsou špatné budou vykydány pryč!
Město vře při fámách, že Haider je gay.
Každý, kdo je tady ilegálně a je přichycen při krádeži, vloupání nebo rabování
by neměl mít v Rakousku žádné právo a měl by být okamžitě vyhoštěn!
Pravicový politik, který si nepřizná svůj věk,
obklopený 20 elegantními mladými muži, kteří všichni nakupují v Donna Karan:
dříve nebo později se začnete divit.
V Anglii je veřejným tajemstvím, že část skinheadské scény je homosexuální.
Mnozí v pravicově orientované hudební scéně jsou otevřeně gayové a oslavují fetišismus.
Hodně mladých neonacistů to ví a pro ně je
pravicový extrémismus pohodlnou cestou, jak si ukojit svůj fetiš.
Zuří mezi vámi AIDS epidemie.
Děláte dámy ze sirotků a vdodv.
Homouš a jeho orgie, dnes se cítí fajn,
ale zítra už může čichat kytky zespodu.
("Normální, ne gay! NPD teď")
Myslím si, že to je trochu blbé od NPD: "Normální, né gay!"
Gay je taky normální člověk. Ale když mě požádali, abych vylepil takové plakáty,
nemohl jsem říct ne.
Perverzní & abnormální: zásnubní prsteny gayů
Perverzní & abnormální: svatba dvou mužů
Perverzní & abnormální:
získat děti adopcí
Perverzní & abnormální!
A co takhle kastrace?
Co si myslíte o teplích náccích?
-Nemám žádnou úctu k nacistům, ať už jsou gayové nebo ne.
(Klaus Wowereit, současný starosta Berlína)
Je to jedna z velkých výzev naší společnosti,
protože někteří mladí lidé se stále nepoučili z minulosti.
Mysleli jsme si, že problém byl ve staré generaci a že s ní taky zmizí. Avšak nestalo se tak.
Stále jsou v naší společnosti antisemité a homofobové.
A jestli jsou gayové nebo nejsou to je jedno.
Podívejte se, jak moc vás nenávidíme
Není o tom pochyb.
Chceme, abyste vypadli z Německa.
Nyní je čas to říct nahlas.
Vraťte se do džungle, kam patříte.
Budete jako souložící opice na stromech.
Top lídři pravicového extrémismu v Německu byli gayové v minulosti.
Někteří lídři jsou gayové i dnes. Řekl bych, že mezi současnými militantními
klasickými neonacisty, je 10% až 15% gayů.
Perverzní & abnormální! Perverzní & abnormální...